Te teate küll seda lugu.
Sähviv pikne.
Hullumeelne geenius.
Ebainimlik olend.
Maailm mäletab muidugi koletist, mitte inimest.
Kuid vahel, kui kõike lähemalt vaatate, siis näete, et loos on palju rohkem peidus.
Vahel on selleks koletiseks just inimene.
LORD BARNABY RÄNDTSIRKUS
Olen olnud tsirkuses nii kaua, kui mäletan.
Tsirkustele meeldib end perekonnaks pidada.
Aga muidugi on igas perekonnas ka oma kloun.
Mul ei olnud varasematel aastatel nime. Olin lihtsalt "küürakas".
Või siis "värdjas" kui lahkust ilmutati.
Tõde aga on, et ma ei vihanud neid sellepärast.
Julmusest ei saa aru, kui lahkust pole kogenud.
Pealegi oli mul keegi, kellele alt üles vaadata.
Kui ma ei esinenud, olin ma tsirkuse arstiks.
Meditsiiniteadus lummas mind täielikult.
Iseäranis aga inimese anatoomia.
Ma tahtsin teada saada kõike
selle siseuniversumi kohta, mis teeb meist need, kes me oleme.
Aju, kopsud, kondid, lihased.
Süda.
Ma ei tea, miks see eluteadus mind võlus.
Arvan, et see aitas mul lihtsalt põgeneda.
Mu jumal!
Arvad tõesti vist, et oled nutikas, mis?
Tõeline intellektuaal.
Kui piinlik see olla võib!
Kebi lavale!
Ma ei teadnud siis veel, et ühel jahedal õhtul
kohtun ma mehega, kes muudab mu elu igaveseks.
Mu daamid ja härrad!
Olge tunnistajaks surma põlgavatele trikkidele,
mida sooritab meie enda linnuke pilvepiiril...
Imekaunis Lorelei!
Lorelei!
Lorelei! Lorelei!
Lorelei!
Ta ei saa hingata!
Varasemad vigastused?
Aasta eest murdis ta oma käeluu ja veidi enne seda ka rangluu.
Issand jumal.
Rangluu on uuesti murdunud, õlg on paigast ära ja see kõik avaldab survet kopsudele.
Ta ei saa hingata. - Mida me teeme?
Mitte midagi kahjuks. Pole vastavaid tööriistu.
Jõud
Luu paika
Kas teil on uuri? Andke see mulle.
Ma ei anna sulle oma... - Kohe või ta sureb!
Eluga!
Rangluu
Oota.
Nihestuse tõttu on rinnak ebasoodsa nurga all?
Jah. Valmis? - Sina?
Kolm, kaks, üks...
Jah! - Sedasi.
Sa päästsid mu. - Hinga.
Ma tänan.
See oli uskumatu. Miks sul nägu võõbatud on?
Olen kloun. - Ei, sa oled arst,
kes sooritas operatsiooni alla minuti ja ilma igasuguse ettevalmistuseta.
Olen klounist arst.
Ilma paanikata, daamid ja härrad! Osa numbrist!
Sa raiskad siin oma talenti.
Ma töötan tsirkuses. - Sa lahkud siit.
Mis siin toimub?
Sa oled siis doktor? - Parematel päeval.
Haigla on lähedal. Juhatan teie mehed sinna.
Toimetage ta siit minema. Minge tagant.
Ma ei taha, et ta publikut endast välja ajaks.
Kuhu nad selle vaese olendi viivad?
Härra! Kas ma tohin küsida teie nime?
Mu daamid ja härrad!
Inimkahurikuul!
Palun ärge tehke!
Sa igavene rott! Tahad lahkuda! Oled minu oma!
Mul on nendest raamatutest kõrini! Kuulud tsirkusele! Põletage need!
Palun, isand Barnaby, need on mu ainsad asjad.
Ei! Ei!
Eemale sealt!
Olgu see sulle õppetunniks!
Puuri! Sa ei lähe siit kuhugi!
Kas te teate, mis Loreleist saanud on?
Meil on väike romantik siin, mis?
Tõenäoliselt ta sureb, sa tead seda isegi.
Need linnaarstid ja nende räpased haiglad.
Mida te teete?
Tugev magnet. Peaks toimima. Tavaliselt toimib.
Pidage, härra. Te ei tea, mida ta minuga teeb.
Ei tea? - Ei, sir. Ma ei saa lihtsalt lahkuda.
Muidugi saad. - Ei, ma olen nende oma!
Oled sellest kõigest parem. Võid paremaks saada.
Võin su vabadusse lasta, aga pead mind usaldama.
Langeta oma valik või jää siia oma elu lõpuni.
Kao sealt puuri juurest! Kas kuuled mind?!
Tee see lahti!
Püüdke ta kinni! Ta kuulub tsirkusele!
Asi on nüüd selles...
Ta röövis meid!
Küürakas! Ta ründas mind ja röövis tsirkust!
Püüdke ta kinni!
Järele talle!
Käed eemale temast!
Mine!
Sain su kätte.
Mida me teeme? Mida me nüüd teeme?
Kuidas me siit minema pääseme?
Sa tead ju seda kohta, kurat küll! Kuidas me...
Kus nad on?
Ma ei ole enam tsirkuses. - Mida?
Jah, väga hea.
Tule minuga!
Ma ei ole kunagi varem tsirkusest väljas olnud.
Silmad lahti, uks kinni. Mantel seljast.
Mantel seljast.
Me paneme selga midagi mugavamat.
Mille jaoks see on?
Järgmine päevakorra punkt.
Ei. Mida te minuga teete?
Absoluutselt mitte midagi.
Ära selle pärast muretse.
Vaata.
See teeb õige pisut haiget.
Mida te minuga teete? - Kuula nüüd mind!
Sa ei ole...
küürakas.
Igatahes mitte tõeline. Ei.
Sul on mädapaise, mis on põhjustanud üsnagi...
suure vedelikupauna.
Valus on! - Jah, ma kujutan ette.
Sind üllataks, kui tihti ma seda kuulen.
Selle kaunitari suuruse järgi pakun, et seda pole ravitud viimased...
18 aastat,
aga kui saaksime selle kuivaks tõmmata...
Kolm...
kaks...
üks. Ja tõmban välja.
Ettevaatust, vesi!
Nõndaks.
Kerge osa on sellega möödas. - Kerge osa?
Sinuga on kõik korras!
Ja kenasti sirgu.
Kõik sinu lihased,
sinu kondid
ja sinu terve skelett
püüavad iga hinna eest sisse võtta
sinu senise maapinda nuusutava
sunnitöölise poosi, millega oled viimase 18 aasta jooksul harjunud.
Seepärast peadki seniks kandma seda üpriski
imelist seljatuge, mille Gordonile valmistasin.
Kellele?
Ma seisan püsti!
See on üsna ilmne. Ega ma ometi sinu intellekti üle ei hinnanud?
Lihtsalt et ma pole enam tsirkuses ja nüüd ma seisan lisaks veel ka püsti.
Jah, seda sa juba ütlesid.
Nõndaks!
Raamatukogu ja kabinet on seal. Köök on seal.
Ma seisan püsti.
Su magamistuba on paremal. Seal on veesoojendi ja ka seepi.
Pakun, et kasutad seda, et teha midagi oma...
juustega.
Ülejäänud osa õhtust veedan keldris, kuna ma lähen hommikul kooli.
Tunne end nagu kodus ja ära puuduta midagi.
Muide, mul oli, on ka korterikaaslane.
Ta nimi on Igor Straussman. Morfiinisõltlane.
Idioot. Paadunud valetaja. Meie õnneks...
pole teda pea kunagi kodus.
Nii et kui keegi su siinviibimise kohta küsib, siis vastad talle, et sa oled tema.
Ma olen Igor?
Väga hea.
"Tervist, mu nimi on Igor."
Vaatame siis.
Ohtlik küürakas võeti publiku ohutuse huvides
ühes tema sama ohtliku kaasosalisega kinni.
Nad läksid tsirkuseomaniku vagunisse, kus nad röövisid seal asunud seifi paljaks.
Seejärel nad põgenesid vägivalda külvates ning see kulmineerus süütu mehe mõrvaga
ja otsekui tina tuhka kadumisega.
Õiglane kokkuvõte, Alistair? - Jah, inspektor.
Põgenemine, rööv, mõrv.
Täpselt nii, nagu hr Barnaby ütles.
Minu arvates juhtusid siin järgmised lood.
Moondunud selgrooga inimest hoiti siin kinni vastu tema enda tahtmist.
See oli siin ilmselt tavapärane.
Keegi võõras päästab ta vabadusse,
kasutades selleks magnetit ja muukrauda,
nagu seda oskab teha iga lollpea.
Nad põgenevad seejärel ummisjalu, kuna terve tsirkus on neil kannul.
Nad pagevad.
Tagaajamine.
Mees sureb.
Tapmine enesekaitseks kõige halvemal juhul.
"Otsitakse süüdistatuna mõrvas." Tehke juurde.
Aga te ju ütlesite, et see polnud... - Just nii.
Tunnen, et me tsirkuseebard on üksnes alguseks.
Tere hommikust!
Igor, olen koolis kella kuueni.
Riided on kapis, raha ja võti ukse kõrval karbis.
Ole õhtusöögiks kodus. F.
Chiswicki haigla.
CHISWICK CROSSI VAESTEHAIGLA
Doktor?
Siiapoole, härrased. Meil on amputeerimine.
Teie.
Mis, mina? - Jah.
Ta peab saama kampriauru kaks korda päevas, lauguekstrakti,
veerand untsi arseeni ja kolm untsi Filcheri õli, aga kui vähegi võimalik, siis veel rohkem.
Ma ei saa seda teha. - Saate küll.
Ja kui ta ärkab, siis öelge talle,
et tema sõber tuleb veel tagasi.
TAGAOTSITAV MÕRVA EEST. LEIUTASU 50 NAELA. KÜÜRAKAS
Poole aasta eest tahtis üks mees loomaaiast osta
hiljuti surnud loomade elundeid. Tulemusteta.
Kaks nädalat hiljem murti sinna sisse. Loomadelt amputeeriti ja varastati jäsemeid.
Kuu aega hiljem sarnane lugu veterinaariakoolis.
Kõlab võikalt, aga mis... - Konfiskeerisin selle tsirkuse kuriteopaigalt.
Tee see lahti.
Sir.
See on võigas.
See kuulus hiljuti surnud emalõvile.
Leiti see aga meie tsirkuse mõrvaohvri lähistelt
ja ise see sinna igatahes ei jalutanud.
Arvate, et neid tegusid ühendab miski?
Arvan, et meie teine tsirkuse kahtlusalune vastab samale kirjeldusele kui see...
...loomavaras.
Kes aga midagi sellist teeks?
Mis motiividel?
Miski haiseb siin.
Siin haiseb õelate, patuste tegude järele. Ja see mees kõnnib selle linna tänavatel.
Tagasi mutta nii kiiresti?
Jah, selge pilt.
Täiesti kohutavalt on mind kujutatud küll siin.
Juuksed on täitsa valed ja nina ka.
Minu jaoks on see kriminaalne elu küll võõras,
aga ma ei arvanud, et rünnatakse minu edevust.
Nad peavad mind mõrvariks!
Mind on palju hullemate nimedega nimetatud.
Pealegi... Nad ei otsi ju sind, on nii?
Nad otsivad haledat, nimetut küürakat.
Ja, Igor, mina sinu asemel vaataksin iseennast.
Igor, seda olendit ei ole enam olemas.
Õhtusöök.
See on suurepärane.
Mis sind üleüldse tsirkusesse meelitas?
Söögiriistad.
Mida? - Kasuta neid.
Vabandust.
Pühi käed puhtaks.
Loomad.
Osad.
Olen Kuningliku meditsiinikolledži õpilane.
Õppekava on sirgjooneline, eksamid lihtlabased,
professorid aga piiratud võimete ja veelgi enam piiratud silmaringi ja visiooniga.
Miks sa mu päästsid?
Sina, mu sõber, olid otsekui ootamatu kingitus.
Mitte iga päev ei ristu mu teed mehega,
kes ise vaevleb groteskse deformatsiooni küüsis,
kuid kes on nii andekas, tähelepanelik, leidlik,
ja kellel on andekaimad käed, mida näinud olen.
Minu huvi sinu vastu ei ole heategevus.
Järgne mulle.
Enne, kui kohtusime, pidin kohtuma Barnabyga,
et arutada teie surnud loomade ostmist.
Mis otstarbeks? Uuringuteks?
Mitte sellisteks, nagu sina mõelda võid.
Ma olen veendunud, et surm on midagi sellist, mida võib muuta ajutiseks seisundiks.
Võimatu. - Ebatõenäoline, aga mitte võimatu.
Elu on ajutine. Miks peaks surmaga teised lood olema?
Mul pole aega võltstagasihoidlikkuse jaoks.
Seega kuulutan ilma igasuguse häbitundeta oma avastuse täielikuks geniaalsuseks.
Need silmad on üle kolme kuu vanad.
Ja vedelik on elektritjuhtiv sült, mis minu enda mõttetöö vili.
Topeltfunktsiooniga: säilitada ja samas ka...
Noh, oota veidi ja näed ise.
Selle kõige taga on muutmine, kas mõistad?
Puhta elektrienergia muutmine bioloogiliseks,
mis voogab läbi inimkeha.
Sestap ka see riistapuu: Laatsaruse kahvel.
Avastasin, et juhtides voolu läbi
spetsiaalse sulfaatide ja metallide segu...
See vahetus õnnestus sul?
Jah.
Näita mulle.
Valmis?
Seal. Kas näed?
Need elavad.
Mida sa arvad?
Muljetavaldav. Aga närvid oled untsu keeranud.
Kuidas palun?
Okulomotoorsed närvid on lohakalt ühendatud.
Seepärast ei liigugi nad ühtlaselt.
Sina.
Seal ta on!
See ongi see mees.
Mees, keda otsin. - Aitäh ettepaneku eest.
Pole tänu väärt. Ma toon sulle sinu tööd osade kaupa.
Sa teed need aega raiskamata ära ja seejärel lisan ma need juba suurema...
Minu oma loometöö juurde. Küsimusi on?
See loometöö... - Ei puutu kuidagi sinusse.
Jah, aga kui ma... - Igor, ma...
See kõik on nüüdsest sinu.
Iga raamat, iga viitematerjal. Seadmed. Laud.
Tuba. Sinu laboratoorium, kui soovid.
Minu assistendina asud sa tervet maailma muutva ettevõtmise keskmes.
Kas sa nüüd aitad mind?
Paranda see ära. - Tänan.
Tegele sellega edasi.
NAISTERAHVA KÄSI... MAKS... NEER... KOPS... PÕRN... J. Wilson... AJU... SILM...
Haigla tegi nii, et Lorelei eest hoolitseti.
Tal oli nüüd oma heategija.
Olin rahul, et ta kosus ja tema eest hoolitseti,
aga nädalate möödudes igatsesin teda üha enam.
Mõtlesin, kas tema elu on sama palju muutunud.
VIIMANE HOIATUS. HILINENUD MAKSE
Victor?
See kiri isand Straussmanile. - Me läheme täna linna peale.
Olemegi kohal.
Olen selle klubi permanentne liige tänu minu isa liikmestaatusele.
Ta ostis sameti, mis neid toole katab.
Su isa... - On rahva arvates tõeline suurmees.
Lugupeetud doktor, arstide kolleegiumi liige
ja tõeline teerajaja kardio-füsioloogia vallas.
Oleks tõeline au temaga kunagi tutvuda. - Vahest mitte. Näed, klubi ongi siin!
Isand Victor, ma ei ole selleks valmis. - Jamps!
Hoia oma selg sirge, sõnad selged ja vaata, et sa mulle piinlikkust ei valmista.
Kunstlike beebide kasvatamine!
Victor. On see ikka sobiv koht sellest rääkimiseks?
Aita mind! Püüan lihtsalt nendele kahele võluvale daamile selgeks teha,
et viljastumine võib toimuda ka väljaspool keha.
Sperma! Sperma!
Kas sperma liigub?
Jah. - Ma tänan.
Miks ei võiks see munaraku poole liikuda...
näiteks ämbris?
Milline ema roll selles kõiges on?
Täpselt! Olete parasjagu haridust omandamas!
Selleks ajaks, kui meil teid vaja läheb,
imeme viljastatud munaraku esmalt lehtrisse ja seejärel pistame selle sinu...
Igor?
Vabandust?
Arvasin, et tunnen teid. - Võite täitsa tunda.
Ma ei mäleta teie nime.
Mul polnudki seda.
See oled sina. - See olen mina.
Noh, näen veidi teistmoodi välja.
Sa päästsid mu elu.
Mu elu.
Igav!
Sinu sõber?
See on parun Bomine. Ta palkas mu oma kabareesse
ja avalikkuse ees ka oma kaaslaseks.
Jah, muidugi.
Ta eelistab... meeste seltskonda.
Mul on nüüd nimi ka.
Olen Igor.
Mis on?
See on ideaalne.
See naine arvab, et inimaju on roosa. Tegelikult on see aga hall.
See on Victor Frankenstein.
Hall nagu see auster. Olen lõpetanud.
Ta päästis minu ja ta aitas ka sind päästa. - On ta alati selline?
Ei. Ta on väga tark ja väga lahke.
Ta arust on tavalised inimesed lihtsalt väga... - Tavalised.
Victor, kuidas sa... - Kes sa oled?
Oled langenud ingel.
Oled hiljuti veel kusagilt kõrgelt kukkunud?
Äkki teed selle kohaga proovi. See on kõigest oma 9 meetrit. Teil on hulleminigi läinud.
Kardan, et ainus asi, mis siin praegu kukub, on minu arvamus teist, hr Frankenschteen.
Frankenstein. - Hea küll, Victor.
Igor...
Igor räägib teist ülivõrretes.
Kas sooviksite meiega liituda?
Ma ei saa teile kõike reeta, aga võib öelda, et me Igoriga oleme lähedal sellele,
et muuta surm uuesti eluks.
Hr Frankenstein... - Victor. Ma palun.
Minu arust on teie lubadus pisut häiriv.
Kas olete ebausklik? - Ei.
Kas te ei karda elu tasakaalu häirida?
Igor, ütle välja. Mida sina sellest arvad?
Kunagi olnuksin sinuga sama meelt, aga mõtle, Lorelei.
20 aasta eest oli elekter otsekui maagia. Su vigastused tsirkuses olnuksid surmavad.
Iga päev muudavad teadus ja tehnoloogia seda, kuidas me oma elusid elame.
Vaata kasvõi mind. - Hästi öeldud tõesti.
Elu ja surm on erinevad. - "Elu ja surm!"
Unistan maailmast, kus hirmu asendab lootus.
Maailmast, kus mõrvatud mees võib kohtus oma mõrvarile silma sisse vaadata.
Kus sandist sõdurit, kel mürsukild seljas,
oleks võimalik tappa, terveks ravida ja seejärel uuesti ellu äratada.
Kas sa siis ei taipa? Võimalused on lõputud! Elu on imeilus!
Kuid kahjuks lõplik. Ütle nüüd mulle, mis siin kirjas on.
"Surm." - Tänan väga.
Sellele ei saa vastu vaielda.
Siin see on, must valgel.
Kuid veidikene teadust ja teadmisi...
ELU
...ja mida ma sulle nüüd annan?
"Elu."
Seda ma püüangi teha.
Vahest ma rääkisin ennatlikult.
Sa ei tohiks selle tüdrukuga enam kohtuda.
Mida? Miks? - Noh, ta on väga kena.
Harimatu, ebausklik. Ja meie töö segaja.
Ta on mu vastu kena. - Tänane polnud frivoolsus.
Me tähistasime üheskoos tehtud tööd.
Arvan, et sul on aeg meie koletisega kohtuda.
Ära venita! Tule nüüd!
Tule!
Mis see on? - Gordon.
Mis asi? - Gordon!
Sa tegid selle? - Ei, ei, ei.
Meie tegime selle.
Kopsud, süda, selgroog, aju.
Kõik see on sinu töö.
Kõik see oleks tegelikult sinu abita võimatu.
Victor...
Sa lubasid, et me keskenduks elule.
Asi on sootuks enamas.
Käed eemale.
Kolm, kaks,
üks.
Ole nüüd, liiguta ometi.
Vaata.
See on elus.
Jah, see on elus.
See on elus?
Victor, aga kuidas?
Ta ei saa veel väga liigutada.
Laeng kestab vaevalt tund aega ja alumine ots on lihtsalt kokku visatud.
Oled loonud elu ei millestki! Kas kujutad ette, kui märkimisväärne see on?
Mul on veidi aimu küll sellest.
Sa tuled minuga homme kolledžisse kaasa.
Ma andsin teada, et esitlen seal oma eraviisilist eksperimenti.
Ma tulen sinuga koos kolledžisse? Sinu assistendina?
Igor, proovi olla veidi vähem rumal.
Tänasest päevast alates saab sinust mu partner.
Kiri teile, preili Lorelei.
Kiri? Kellelt?
Kallis Lorelei, me saavutasime läbimurde.
Palun tule täna õhtul kell kaheksa Kuningliku meditsiinikolledži auditooriumisse H.
Igor.
Suur esitlus auditooriumis H.
Esitlus auditooriumis H.
Suur ja tähtis esitlus auditooriumis H.
Igor, nurga peal paremale.
Kaasaegse meditsiini sünnihetkest alates
on meiega kaasas käinud ka oletus
surelikkuse staatuse kohta,
mille kohaselt surm on vältimatu
sündmus, mille pöördumatu olemusega peaksime ka igal sammul arvestama.
Ma näitan teile...
täna siin, et elu ei ole midagi,
mille on meile kinkinud mingi iganenud arusaam kõigevägevamast.
Asu asja kallale.
Jah, muidugi. Ma pole harjunud kõnesid pidama.
Igor, kas seaksid generaatori valmis?
Jah, isand.
Ma sooviksin näidata teile kõigile seitsmele ja muidugi ka sellele noorele daamile...
Lase käia juba!
Mu tõld ootab.
Lubage esitleda - elu.
Nii nagu ma ise selle loonud olen.
Karjalaat.
Ehitasin selle homunkuluse erinevatest kehaosadest,
mis saadud Londoni loomaaiast.
Nad ei ole suutnud oma eksootiliste loomade eest kuigi hästi hoolt kanda,
mis tuli aga mulle üksnes kasuks. Ta on suuremalt jaolt šimpans,
kuid minu hinnatud kolleegi Igor Straussmani abiga
oleme suutnud omavahel ühendada erinevaid indiviide ja mitmeid erinevaid liike.
Igor, on see valmis? Nad jõllitavad mind.
Ma tänan.
Tulge ette. Vaadake lähemalt. Ärge häbenege.
Ta ei hammusta.
Nüüd aga annan teile elektri kaasabil... kolm, kaks, üks...
elu.
Issand!
Olen piisavalt näinud.
Ei!
Ärge minge!
Igor, anna veel üks löök. Tugevam.
Kolm, kaks, üks... Nüüd!
Frankenstein, sa oled ületanud kõik ootused ja seda isegi sinu
suurejoonelist suurustamist, veidrust ja väärastuse taset arvestades.
See on suurepärane. Täielik nauding!
Lihtsalt peen, hõrk annus hukkaläinud kuutõbisust.
Igor.
Täislaeng.
Valmis?
Igor? - Valmis.
Nüüd!
Vaata, kuidas alles põrutab, Victor.
Mis sul järgmiseks plaanis on?
Vahest kääbus, kes on peidus selles sinu mädaneva lihaskulptuuri kõhus
ja valmis sealt välja hüppama ühes kimbu...
Kas näed?
Kõik on korras.
Gordon... Gordon...
Igor! - Lorelei, hoia eemale!
Lorelei, kas sinuga on kõik korras? - Igor!
Kõik on korras.
Ära lase tal põgeneda.
Gordon! Lõpeta!
Ei, ei! Ära mine sinna!
Sisse!
Victor!
Rahune, Gordon. - Tõmba ta ära mu küljest!
Gordon? - Victor!
Igor, mida sa temaga teinud oled? - Victor! Aita mind, mitte teda!
Victor, me peame ta tapma!
Tee seda, Victor!
See väljus kontrolli alt! - Tänane oli edasiminek!
See oli lausa mõrvarlik.
Ma ei osanud arvata, et Gordon... - Kas saan õieti aru, et sa ehitasid selle?
Jah!
Ma vabandan.
Ma alahindasin sind.
Sinu vead, kuigi ilmsed ja massiivsed, on kõigest sotsiaalset,
mitte aga intellektuaalset laadi.
Arvan, et su töö on hämmastav,
ja kui täiesti aus olla,
siis ka geniaalne. Geniaalne!
Midagi, millest ma ise ka aru ei saa.
Kas suudaksid luua veel ühe? - Suudaksin ja veel sootuks põhjalikuma.
Kuid selleks on vaja märkimisväärseid vahendeid.
Nagu te ilmselt teate, on minu pere Inglismaal jõukuselt kolmas.
Sestap saan sulle pakkuda kõike, mida vajad.
Sellisel juhul - jah.
Ja kui ütled, et "põhjalikuma"?
Inimese.
Mõtleva, intelligentse olendi.
Saame rääkida? - Mulle meeldib see ambitsioon.
Sul oli õigus, Igor. See loom oli ohtlik,
aga nüüd on meil võimalus näidata, mida meie töö tegelikult väärt on.
Sina ja mina, Igor. Me loome inimese
meie endi järgi.
Mõtle selle peale.
Intelligentne,
tsiviliseeritud
inimene.
Ma tahan veel üht demonstratsiooni.
Ma tahan teada, kas allud ka juhistele. Täpsemalt öeldes, kas täidad käsku.
Kas see on sinu jaoks probleem? - Victor, me ei või. - Ei.
Suurepärane!
Võtan teiega peatselt ühendust.
Sa ei loonud seda tehnoloogiat, aga tahad õpetada mind, kuidas seda kasutada.
Sa peaksid oma kohta teadma.
Sinu teadmatus maailma asjades ei pidurda minu eksperimendi edasiminekut.
Aga ilmselgelt tead, et sa ei oma kontrolli.
Ilmselgelt oled unustanud, mida ma tegin sinu heaks, kui sa tsirkuses olid!
See on minu saatus. See on sinu saatus.
Ja see mees on me ainus liitlane siin maamunal.
Ja kui ta tahab, et meisterdaksime talle terve loomaaiatäie sarnaseid olendeid,
siis täpselt seda ka teeme,
kui seeläbi saame oma uurimustööd edasi viia.
Kas minu jutt on sulle arusaadav?
Kas minu jutt on arusaadav?! - Jah, Victor!
Sa oled minu oma!
Sa kuulud tsirkusele!
Tere hommikust. Kas saan teid aidata?
Uurija inspektor Turpin, Scotland Yard.
Ma sooviksin rääkida hr Frankensteiniga.
Ma kardan, et see ei tule hetkel kõne alla, sir. Kas tohin teada, mis teid siia toob?
Kas sa igatsed tsirkust taga?
Ma ei tea täpselt, mida te silmas peate, sir.
Kutsuge Frankenstein siia.
Teatasin kolledžile, et maksan kahjud kinni. Lihtsalt veidi katkist klaasi siin-seal.
Loom oli asjaga seotud, nagu kuulda oli. - Seda tõepoolest.
Uurime hr Straussmaniga hetkel šimpanseid.
See on tegelikult vägagi huvitav.
Avastasime, et näoilmete ja muu sellise abil võib neile õpetada primitiivsemaid uskumusi.
Muidugi mõista üksnes seetõttu, et nad ei ole veel loogiliseks mõttetööks võimelised.
Kus see olend praegu on? - Surnud.
Vaene loom. Ta tuli magama panna.
Miks politseid taolised tühiasjad huvitavad?
See võib olla seotud ühe meie mõrvajuurdlusega.
Mõrvajuurdlusega? Igor, see on mõrvajuurdlus!
Kas meil tuleb kutsuda pärdiku advokaat kohale?
Hr Frankenstein, hoiatan teid, et politsei töö takistamisel on tõsised tagajärjed.
Ma tahan näha märkmeid teie viimase aasta eksperimentide kohta.
Kui koostööst keeldute, vannun jumala nimel, et otsin selle koha siin põhjalikult läbi.
Ütlete, et kohe "jumala nimel"?
Uurijahärra, ma pean teid informeerima, et siin elavad ratsionaalsed vabamõtlejad.
Teil läheb vaja ametlikku läbiotsimisorderit, et häirida nii minu kodust elu kui ka mu tööd.
Jumal siin ei kamanda. - Olge ettevaatlik, sir.
Mind võite solvata, kuid kõigevägevamat solvate küll omal riisikol.
Tuletan teile meelde, et elu on püha.
Kas olete politseinik või teoloog?
Lubage ma ütlen teile midagi. Elu - ütlen seda väga aeglaselt - on kõigest
keemiateaduste rakendamine ja selle tulemus.
Kas rakendasite seda teadust ka kahe päeva eest Kuninglikus meditsiinikolledžis?
Igor, millal sa viimati pihil käisid?
Palvevend tuli siin uurima, kas oled patustanud.
"Üleastumisi varjates sihile ei jõua." Kordan.
Ja mina küsin samuti veel kord, sir:
miks olete sellest juhtumist nõnda sisse võetud?
Kindlasti on Londonis huvitavamaid müsteeriume, mis ootavad lahendamist.
Või siis kardate, et see eksperiment, mis teie arvates kindlasti aset leidis,
lööb kõikuma teie enda primitiivse usu?
Avastage minu kohta mida tahes, uurijahärra.
Teiesugused mehed on alati progressi takistanud
ja hiljem lihtsalt sellele jalgu jäänud.
Minu loometöö...!
Vaadake ette, hr Frankenstein.
Te tõmbate enda peale praegu jumala viha.
Ja ta ei tunne mingit halastust.
Head päeva.
Tulen tagasi ühes orderiga.
See olend seal koolis, Igor...
Vaatasin talle silma ja seal polnud midagi.
On suur vahe, kas kasutad oma masinat selleks,
et taastada elu, mis ülekohtuselt kaotatud,
või luua midagi, mis ei tohiks olemas ollagi.
Victor peab sellest aru saama. - Kuula mind.
Ma ei arvanud, et kunagi tsirkusest lahkun.
Arvasin, et jään sinna surmani. Ja Victor andis mulle selle kõik.
Ja ta palus vaid, et ma usuksin temasse.
Ma mõistan, Igor.
Tahan öelda lihtsalt seda,
et ära lase enam kellelgi ennast mõjutada.
Victor ütleb, et ta on sinu sõber.
Kui aga usud, et Victor on valinud vale tee, siis sa pead enda eest seisma.
Ma pean minema.
Victor, kui sa austad mind kui teadlast.
Kui sa tõesti austad mind kui oma sõpra, siis pead minu mured ära kuulama.
Igor. - Härra.
Kaua sellest möödas on? Kolm aastat?
Näid kuidagi kõhnem.
Vabandust, härra, ma ei...
Kas Victor on siin? - Jah, härra.
Väga hea.
Kus sa oled olnud? Pole nutikas inimjahi ajal linna peal käia.
Kao tema südame pealt minema!
Isa.
Tõuse püsti.
Lahku.
Olen nii elevil, et tulid. Ajastus on ideaalne.
Ma saavutasin tõelise läbimurde... - Ei huvita.
Ma ei hooli sinu logisevatest teooriatest ega katastroofilistest eksperimentidest.
Need ei logise, olen sulle öelnud... - Victor, vait.
Eile sain ma telegrammi,
milles informeeriti mind, et sind on kutsutud meditsiinikolledži juhtkonna ette vaibale.
Öeldakse, et sa eirad oma õppetööd.
Nad kavatsevad su koolist välja visata.
Ei, nad ei saa seda teha! - Ei saa või?
Töö, millega tegelen, on kaugelt tähtsam, kui see, mida nad selles neetud koolis õpetavad.
Oled tolvan, Victor. Oled alati olnud.
Kui sa vaid olnuks rohkem Henry sarnane.
Aga sina...
Muud sa ei tee, kui häbistad Frankensteini nime.
Teen nii, et seda nime ei unustata kunagi!
Sa tegid seda jälle, Victor.
Ainult seekord rikkusid ära omaenda elu.
Mida see siis veel endast kujutab? - Finnegani projekt.
Minu inimene.
Temast oleks saanud kaasaegne Prometheus.
Tobe, tobe, tobe.
Samuti pole ta kaugeltki piisavalt suur.
Jah. Mida?
Gordon oli küll kiire ja tugev, aga ta ei suutnud seda hallata.
Ja surma eel oli tal probleeme hingamisega.
Hingamisega?
Embooliad. Tema kopsudes. Jah, muidugi.
Kui rumal minust.
Nii palju toorest energiat tema korpuses. Tema keha ei suutnud laengule vastu pidada.
Nurjatu olend surnuks oma kümne minutiga.
Kui tahame ehitada midagi, mis elama ka jääks, siis vajame sootuks rohkem energiat.
Palju rohkem.
Jäta. Mis suudaks tekitada sellist hulka...
Pikne!
Jah, mul on selleks õige asi. Laatsaruse kahvli varajase kavandi
üheks osaks oli ka struktuur, mis imas vajalikku energiat
otse atmosfäärist.
Võime ehitada suurema versiooni, mis simuleeriks
piksele sarnanevat staatilist laengut.
Ei, probleem jääb samaks.
Keha ei suuda sellele koormusele vastu pidada.
Me pole suutelised tegema suuremaid organeid.
Aga kui annaksime talle kahed kopsud?
Sa tead ju ikka, et oled geniaalne?
Miks me ei võiks seda teha? Ta on ju meie inimene. Võime teha, mida tahame.
Mitte üksnes kahed kopsud...
Kaks südant. - Jah!
Mis pumpaks vere suures kehas käima. - Absoluutselt. Ta vajab seda.
Igor...
Varem, kui mu isa siin oli... - Ma lugesin.
Ei kuulnud midagi. Rääkis ta midagi põnevat?
Ei rääkinud.
Viskit?
Jah, miks ka mitte.
Suurem ava rinnakorvis, kuhu mahuks neli kopsu. Kaks vasakule ja kaks paremale poole.
Käed suuremaks. Biitsepsid.
Mida me nüüd teeme? - Kallutame teda.
Edasi ja tagasi. Et vedelik voolaks läbi keha.
Terviseks. - Tema terviseks.
Lame pea.
Miks?
Sest mulle lihtsalt meeldib nii.
Tema kahe südame terviseks.
On see sulle kallis?
Orderi väljastamisest keelduti.
Magistraadi sõnul pole märkigi kuritöö kohta.
Ei märkigi kuritööst?
Vaata hävitustööd Kuninglikus kolledžis.
Happepõletused. Verised käpajäljed põrandal.
Midagi on teoksil. Midagi toimub seal keldris.
Ma tean seda.
Ja minu moraalne kohus on sellele lõpp teha.
Aga, sir, teil ei ole ju orderit.
Jah, ta solvas teid. Jah, ta on nutikas. Aga meil ei ole tõendeid.
Ma ei hooli sellest.
ELEKTER?
Ma pean teada saama, mis seal keldris on.
KEHAOSAD
Nüüd võime minu tõelise visiooni täide viia.
Sina ja mina võtame elu toormaterjali, selle algkomponendid ja me
paneme need kokku oma äranägemise järgi.
Täna õhtul teeme algust oma Prometheusega.
Täna õhtul, Victor, pidin ma tegelikult...
Mind kutsuti ballile. - Kuhu?
Ballile. Lorelei kutsus mind. - Lorelei?
Jah. - Ei, ei, ära räägi.
Lorelei...
Ma jään siia ja jätkan tööd.
Anna andeks, Victor. - Pole vaja vabandada.
Peaksid ka lõbutsema. Oled selle ära teeninud.
Oled selle välja teeninud.
Võid nüüd minna.
Aitäh sulle.
Ma ei tea, mida teha.
Sa juba teed seda.
Frankenstein, tee see uks lahti!
Murrame selle maha! Tee lahti! Scotland Yard!
Frankenstein! Tee uks lahti!
Üks, kaks, kolm. Üks, kaks, kolm.
Kõvemini.
Frankenstein! Tee uks lahti!
Victor, me peame lahkuma!
Kus sa oled olnud? - Loreleiga.
Mõistan. Raiskad oma aega mõttetu kurameerimisega
samal ajal, kui minu õlgadele jääb kogu töö!
Frankenstein! Tee uks lahti!
Frankenstein, me tuleme sisse! Murdke uks maha.
Saatsin Finneganile sõna, et vajame tõlda. Ma üritan ülekoormust tekitada.
Unusta see! Me peame siit kaduma! - Et nad saaks minu masinad? Seda ei juhtu!
Luuk kanalisatsiooni on ainus tee. Proovi avada.
Kirka on külmakambri ees.
Mida sa ootad? - Mis see veel on?!
Igor Straussman, see on Igor Straussman.
Mida? Mida sa temaga tegid?
Leidsin ta sellisena paari kuu eest. Üledoos. - Paar kuud tagasi? Sa võtsid ta silmad!
Mis sul viga on? - Kas sa tahad surra vanglas,
kus see hullumeelne su tapalavale saadab?
Küürakas!
Kas sa nüüd näed tõde?
See on mees, kes su tsirkusest päästis.
Kes kougib surnud sõbra peast silmad välja. Veel üks liigutus ja ma tapan su.
Tee nagu soovid. Ma ei karda surma!
Tõesti?
Mina kardan.
Ma kaotasin oma naise...
pahaloomulisele kasvajale.
Ja läbi oma kannatuste õppisin surma tundma.
Sügavik, kust ei naase ükski mees ega naine.
Sa ei tahaks, et ta oleks tagasi sinu kõrval? Kas sa ei tahaks, et ta oleks jälle elus?
Ta ongi elus.
Jumala kojas.
Ja kui ka mina kord sellesse sügavikku langen, siis olen taas tema kõrval.
Kas sa ei mõista? Sa usud väljamõeldisesse!
Ja sind unustatakse.
Just nii.
Ajalugu matab su enda alla, Frankenstein. Ja mitte keegi ei mäleta sinu nime.
Ei, sa eksid. Igor, ei!
Praegu jään sulle küll meelde.
Victor!
Tule, Igor!
Tõmba! Tõmba!
Frankenstein, me tuleme sisse!
Uurija?
Finnegan.
Finnegan! Kus sa oled?
Frankenstein! Igor! Milline ootamatu üllatus.
Politsei on pööranud mu kodu Igor Straussmani otsinguil pahupidi.
Meil õnnestus arreteerimist vältida, aga haavasime vist raskelt üht politseinikku.
Pole vist muud varianti, kui Londonist põgeneda.
Nii kiiresti kui võimalik. - Väga hea.
Minu perel on üks maavaldus. Erskine'i kindlus Šotimaal. See on üsnagi
kauge ja muust ilmast eraldatud koht. Võib öelda, et ideaalse asukohaga,
arvestades teie vajadusi nii teadlastena kui ka tagaotsitavatena.
Jah.
Lähen ja lasen tõlla valmis panna.
Väga hea, tänan sind!
Kuidas sa said mulle sedasi teha? - Kuidas?
Sa tapsid inimese ja andsid mulle tema nime!
Ütlesin ju, et ma ei tapnud teda. Pingutad üle.
Sa eemaldasid ta peast tema silmad! - Detailid.
Ta oli täielik tühi koht.
Sa halad tema pärast rohkem kui ta lähedased.
Nii, härrased, aeg on kallis. Tõld on valmis.
Tule, Igor.
Räägime sellest teel. - Ei.
Mida?
See, mida sa teed, on vale.
Oled hull. Tule. - See on läinud liiga kaugele.
Meil lihtsalt pole selleks aega.
Siis ma ei lahku siit.
Kuula mind.
Sul on võimalik saada osa... - Millest?
Sinu valedest?
Sellest, et politsei ja koletised mind jahivad?
Kui sa pead just negatiivsele keskenduma. - Ma ei lähe siit kuhugi.
Mida sa siis teed? Lähed tagasi tsirkusesse?
Jätkad hiilgavat karjääri... - Pole sinu asi.
Sa oled tolvan.
Mina lõin su.
Arvad, et kuna panin sulle seljatoe ümber ja lõikasin sulle korraliku soengu,
võid sa mulle lihtsalt selja pöörata?
Ja lihtsalt omapead laia maailma minna?
Eks näis, kui kaugele sa jõuad oma akrobaadi, oma moraali ning uue eluga.
Tule minuga kaasa.
Olgu.
Olen sinuga lõpetanud.
Tead...
Ma tundsin Igor Straussmani.
Ta oli üks tõeliselt igav tegelane. Uusrikas. Uimastisõltlane.
Kes sina siis oled?
Pole tähtsust tegelikult.
Victor on oma kavandeid lahkesti jaganud.
Aga ma vajan teda endiselt.
Sina aga...
Vaatame siis. Sinu toetaja on lahkunud, sinu kodu on politsei poolt rüüstatud,
sinu identiteet on osutunud pettuseks
ja sa tead liiga palju, et lasta sul lahkuda.
Tahan öelda seda, vanapoiss,
et keegi sind taga nutma küll ei jää.
Siduge ta kinni ja pange tõlda.
Sina ja Victor pole ainsad, kellel on visiooni.
Ka mina unistan paremast tulevikust.
Tulevikust, kus see tehnoloogia mu pere oma on.
Mida?
Sa ei kiida seda heaks.
Ei. Eks ma arvasingi, et teile ei meeldiks see väga.
Meeste kohta, kelle jaoks surm on kinnisideeks, olete vägivallast kuidagi veidralt üle.
Huvitav.
Hüvasti, Igor.
Straussman polnudki Straussman.
Kuidas? - See jäätunud mees oli hoopis Straussman.
Noormees, kes esitles end Straussmanina, oli hoopis Frankensteini poolt
kellekski teiseks muudetud küürakas.
See ei ole... - Nad põgenesid Finnegani tõllaga.
Finnegan käib meditsiinikolledžis. Loogiline.
Ta on asjaga seotud, ilmselt rahastab neid. - Uurija Turpin, lõpetage...
Arvan, et ta on juba riigist lahkunud, ilmselt ühes Finneganiga,
kellel on Šotimaal, Erskine'is maavaldus.
Sealt me nad leiamegi.
Lõpeta, Roderick, kurat võtku! - Ei. Kuulake mind.
Me saame nad praegu kinni nabida.
Meie saame seda teha
ja teeme ka.
Mida te silmas peate?
Teid on selle juhtumi juurest eemaldatud.
Tegelikult eemaldatakse teid ka politseist. Konstaabel Alistair tuleb teie asemele.
Lähete oma füüsilist ja vaimset tervist ravima.
Sul ei olnud orderit, Roderick.
On sul ka aimu, kuidas pidin niite tõmbama, et kaitsta sind kriminaalsüüdistuse eest?
Seda oli vaja teha. - Tõesti?
Ja mida või keda sa seal jälitasid?
Kõrgseltskonna küürakaid?
Surematuid koletisi?
Riigi rikkaimat perekonda hõlmavat vandenõud?
Jah, vandenõud loomaks elu
ja seda vastu jumala otsest tahet.
Sa olid Scotland Yardi parim uurija, aga nüüd on sul aeg pisut puhata.
Sa pead paranema. Ja kui sa naased, siis näed asju nii, nagu need tegelikult on.
On see sulle kallis?
See sai minu omaks, kui olin kümnene.
Sel aastal oli väga külm talv.
Elasime toona maal. Need olid õnnelikud ajad.
Me ronisime salaja magamistoa aknast välja,
sest me tahtsime väljas lume sees mängida ja seda me ka tegime.
Kuni hetkeni,
mil lumetorm meid täielikult neelas.
Ma sain peaaegu surma.
Igatahes, kui lumesadu lakkas
ja hommik kätte jõudis,
olin ma endiselt elus.
Vaatasin oma peopessa ja ma hoidsin seda.
See on mulle meeldetuletajaks.
Mida see sulle meelde tuletab?
Et jumal...
kui ta peaks tõesti olemas olema,
saatis meid siia maailma ebatäiuslikena.
Me oleme nõrgad.
Oleme haprad.
Ja meile on määratud surra.
See meenutab mulle, et sellest ei piisa.
Kellega sa koos olid?
Sa ütlesid "meie". Seal lumetormis.
Ütlesin või?
Jumala nimel, kuhu sa enda arust lähed?
Sa pole nädalaid voodist välja saanud. Suudad vaevu kõndida.
Igor, ära mine. Ära tee seda. - Ma pean minema. Ta vajab mind.
Sa ei võlgne talle midagi.
Sa oled omaenda peremees. - Ei.
Olen selline, milliseks ta mind lõi.
Sa eksid.
Oled alati see inimene olnud. See vapper, geniaalne, kaunis inimene.
Ta andis mulle elu.
Anna andeks, Lorelei, aga...
Sa pead minust aru saama, et pean minema.
Ta on minu sõber.
Siis ei lähe sa sinna üksi.
Kaks südant. Mis pumpaks vere suures kehas käima.
Suurem ava rinnakorvis, kuhu mahuks neli kopsu.
Kaks vasakule ja kaks paremale.
Sina ja mina, Igor. Me loome inimese
meie endi järgi.
Intelligentse,
tsiviliseeritud
inimese.
Seis!
Pea siin kinni!
Finnegani mehed.
Oota siin.
Palun ole ettevaatlik.
Mida sa teed? - Mine.
Halloo?
Vabandust, aga tundub, et oleme eksinud.
Ma tänan!
Mis see on?
Hoia teda siin. Ma lähen kindlusesse.
Sir, torm on lähenemas.
See mees on liidus saatanaga ja ta tuleb peatada!
Kõik valmis!
Insenerid! Teadlased! Pange tähele!
Torm läheneb!
Torm läheneb! Tingimused on ideaalsed!
Elektrirühm valmis, sir!
Prometheus liigub!
Segage sütt! Ahjud peavad olema kuumemad!
Olge verepumbaga ettevaatlikud!
Veri valmis panna!
Vedelikerühm!
Nüüd. Valmis?
Sisestame.
Sees.
Hingamisrühm!
Hingamisrühmal valmis olla!
Victor.
Igor?
Mul on nii hea meel, et tulid. - Finnegan üritas mind tappa.
Ta tapab ka sinu, kui saab sinult, mida tahab.
Pääseme veel, aga pead eksperimendi katkestama.
Mu isa saatis su siia? - Ära ole naeruväärne!
Ta ei peatu millegi ees ja sa ei tea, milleks ta võimeline on!
Ma ei hooli sellest.
Mida?
Finnegani motiivid ei lähe mulle korda.
Ma pööran inimeksistentsis täna uue lehekülje.
Siis maailm, mis mind enne eemale tõukas, mäletab igavesti minu nime!
Kui teed nii, nagu tema tahab, ei mäleta keegi, et Frankensteini nimeline mees üldse elanud on.
Mäletatakse üksnes seda koletist!
Ma andestan sulle, Igor.
Andestan sulle sinu lühinägelikkuse. Nii et püsi siin!
Su vend oli koos sinuga!
Henry Frankenstein.
Tema oli sel ööl koos sinuga.
Oli ta sinust vanem või noorem?
Vanem.
Ta oli ilmselt sulle eeskujuks.
Kust sa selle said?
Ma poleks üllatunud, kui see olnuks sinu mõte.
Lumetormi minna. Ja tema kaitses sind.
Ja tema suri ja sina jäid ellu.
Kas selles asi ongi, Victor?
Tahad, et teised inimesed ei tunneks neid hingepiinu, mida sina tundsid.
Ei.
Ei?
Ei.
Asi on palju, palju enamas.
Kas sa ei mõista? Minu arvates võtsin ma tol ööl oma venna elu.
Ma pean asjad uuesti tasakaalu saama.
Ma pean looma uue elu.
Victor, miski siin ei tee seda.
See siin toob üksnes uusi kannatusi.
Ja ükskõik millisel teel sa praegu ka ei ole, ei ole see sinu tegelik olemus.
Sa oled hea mees, Victor.
Igor... - Frankenstein!
Frankenstein! Kiirusta! Torm on peaaegu kohal!
Victor.
Ära tee seda.
Victor!
Esimene rühm valmis!
Prometheus liigub!
Elektrirühm!
Elektrirühm valmis, sir!
Kes oleks osanud seda arvata? Mina ja sina üheskoos surematuse lävepakul.
Prometheus liigub!
Laatsaruse rühm!
Olgu nad kõik neetud või mis?
Kõik need eitajad ja silmakirjatsejad.
Sest täna öösel, Victor, puhume inimlihale elu sisse!
Õhupallid lahti lastud!
Laatsaruse kahvel.
Ma annan sulle elu.
Ma annan sulle...
elu!
Prometheus tõuseb!
Rühm valmis, sir!
Täisvõimsus minu märguande peale.
Nüüd!
Muundur B valmis.
Täisvõimsus... nüüd!
Kõik rühmad, avada releed!
See on sinu hetk, Victor!
Victor!
Võimsust on liiga palju!
Te teate küll seda lugu.
Sähviv pikne.
Hullumeelne geenius.
Ebainimlik olend.
Victor...
ära tee seda!
Ela!
Noh, Victor.
Ma pean teid hoiatama.
Koormus on liiga suur!
Ei!
Frankenstein!
Sa põled põrgutules selle eest, mida siin teed.
See ei ole teadus. Need siin on saatana enese teod.
Ei ole saatanat ega ka jumalat. Ainult inimkond.
Ainult mina!
Jumal andestagu sulle, Frankenstein!
Eest ära, Victor!
Eest ära!
Tule minu juurde.
Olen sinu vend.
Mu vend Henry, palun andesta mulle.
Ma tegin sulle ülekohut.
Sest see ei ole ju elu.
See ei ole elu.
Sina ei ole elu.
Ela!
Victor! - Eest ära, Frankenstein!
Ela! Ela! Ela!
Jumal ajagu see saatan välja ja mingu ta tagasi põrgusse, kust ta pärit on.
Ei!
Igor, anna andeks. - Mida me teeme?
Mida me nüüd teeme?
Ainsat asja, mida me saame teha.
Pask.
Ei!
Igor!
Victor.
Lase lahti.
Igor!
Kaks südant!
Ei!
Mu vend, andesta mulle!
Victor?
Hea Igor.
Ma oleksin sind küll oodanud, aga ma olnuks nagu viies ratas vankri all.
Ja sul on minu töödest mõneks ajaks mõõt täis.
Ja kui aus olla, siis ilmselt ka minust.
Meie ühine aeg on läbi, me saavutused möödanik
ja meie avastustest ei kuule ilmselt keegi.
Kuid ma meenutan sind alati hea sõnaga ja pean sind alati ka oma sõbraks.
Mis aga minusse puutub,
siis mõtlen siin, kus meil seekord viltu vedas,
ja ühel päeval olen võib-olla su ukselävel.
Ole siis valmis.
Praeguseks on aga su elu sinu enda elada ja ma soovin sulle kõige paremat.
Sa oled ja jääd minu parimaks loometööks.
Sinu sõber...
Charlie Phillipsi mälestuseks
[ESTONIAN]